Carl Eldhs Ateljémuseum

Maria Miesenberger - Till hälften ängel
2017-04-05 - 2017-10-01
Det är med stor glädje Carl Eldhs Ateljémuseum välkomnar Maria Miesenberger som årets utställare. Hon tar sig an Eldhs ateljé genom den konstnärliga processen, inte främst genom själva hantverket utan via den kreativa miljö där konstverken blir till. Det finns konstnärer som ser sina tidigare alster såsom avslutade kapitel, men Miesenberger återvänder kontinuerligt till sina verk. Hon umgås med dem i sin ateljé. De växer ur varandra. I Eldhs ateljé, som befolkas av hundratals skulpturer, har Miesenberger mött en likasinnad. Genom att placera sina verk jämte Eldhs, ibland tydligt, ibland som i lönndom, tar hon oss med på en resa i tid och rum. Det blir lika många knivskarpa kontraster som sömlösa övergångar.
En annan likhet mellan de två konstnärerna är att båda intresserar sig för ambivalenta tillstånd. I Maria Miesenbergers fall handlar det ofta om att hitta olika mellanlägen. Ett exempel är Half an Angel (2001), den gyllene skulptur som snurrar runt sin egen (2001), den gyllene skulptur som snurrar runt sin egna axel i Carl Eldhs rotunda. Den unga kroppen vinklar ena armen bakom sitt huvud som en vinge, bokstavligen till hälften ängel.
Gränsfigurer har fascinerat konstnärer i alla tider. Gryning och skymning, dygnets mest ödesmättade tidpunkter, var vanliga motiv under symbolismen, en viktig konstriktning för den unge Carl Eldh. Ett annat övergångstillstånd är ungdomen, när kroppen befinner sig vid gränsen till den vuxnes men med bibehållen oskuldsfullhet, något Eldh försökte fånga i verk som Innocence (1900) och Ungdom (1911). Även Maria Miesenberger intresserar sig för den unga människan. Barnet är ständigt närvarande i hennes verk. Men där Eldh gestaltar pojkar och flickor, låter Miesenberger identiteten vara otydlig, nästan androgyn. Hon tillför ett kritiskt perspektiv på kön och sexualitet och frikopplar utforskandet från förutbestämda normer. Barn- och ungdom står inte bara för en förlorad tid, utan för en värld av oöverstigliga hinder och enorma möjligheter som vi vuxna ständigt kan återvända till.
Nytt för i år är att utställningen inkluderar Carl Eldhs ateljéträdgård. Beredd till språng, sex meter över marken, spejar Maria Miesenbergers skulptur Change of Direction (2015) på bronskollegorna nedanför och för upp Eldhs ateljé till nya höjder.
I samband med utställningen publiceras en katalog med en essä av konsthistoriker Elisabet Haglund.
Ett konstnärssamtal med Maria Miesenberger och Elisabet Haglund äger rum i museet torsdagen den 1 juni kl. 18.
Utställningen har producerats med stöd av Pontus Bonnier, Kulturrådet, Barbro Osher Pro Suecia
Foundation, Kungl. Patriotiska Sällskapet, Galleri Andersson/Sandström och Stockholms stad.

Bianca Maria Barmen - Ensamma pojkars hus
2016-05-12 - 2016-10-02
Det är med stor glädje Carl Eldhs Ateljémuseum välkomnar Bianca Maria Barmen som sommarsäsongens speciella gäst. Med utställningen Ensamma pojkars hus står museet värd för ett antal interventioner och sammanblandningar, där två vitt skilda konstnärskap reflekterar varandra på ett närmast symbiotiskt vis. Bianca Maria Barmen placerar Carl Eldh i ett dagsaktuellt ljus, varpå Eldh svarar med att peka på den (konst)historiska relevansen. I mötet slår det gnistor som kastar nytt ljus över dem båda. Då är generationsglapp helt ointressanta.
På ett plan är det en omöjlig relation. Bianca Maria Barmens konst ligger långt från den symbolism och realism som kännetecknar Carl Eldhs verk. Barmens gåtfulla skulpturer präglas istället av säregna och intensiva kombinationer av vardagliga figurer. I utställningen visas exempelvis en skulptur av ett underben på vilket det vilar en liten byggnad inbäddad i en dunge eller eldslågor. Ett liknande motiv återkommer i verket The Lonely Boys House, som också har gett utställningen dess namn.
Det är Bianca Maria Barmens intresse för känslotillstånd som bildar den tydligaste bryggan till Carl Eldh. Båda har skildrat livets bräcklighet genom att undersöka det förbisedda och marginella. Kanske var det därför Barmen tidigt fastnade för Eldhs Vattenalfen, en gravskulptur av en liten pojke som lyssnar på havet brus i en snäcka. Förgänglighet möter ungdom. Det livgivande vattnet innebär också livsfara; ett högaktuellt tema.
När Barmen ställer Vattenalf mot sitt eget verk Våg transporteras pojken från sitt transporteras pojken från sitt symbolistiska sammanhang och blir en representant för dagens flyktingkatastrof vid Medelhavet. Stränder som kunde ha varit fulla av liv och lek har förvandlats till scener för ofattbara tragedier.
Ensamma pojkars hus fångar kontrastfulla ögonblick där livets skönhet och bräcklighet blir synligt. Samtidigt blickar utställningen vidare. Stillhet och kontemplation blandas med hoppfull lekfullhet.
I samband med utställningen publiceras en katalog med en essä av konstkritiker Joanna Persman. Ett konstnärssamtal med Bianca Maria Barmen och Joanna Persman äger rum i museet torsdagen den 26 maj kl. 18

Ebba Matz - Om natten
2015-05-07 - 2015-09-27
Det är med stor glädje Carl Eldhs Ateljémuseum visar Ebba Matz utställning Om natten sommaren 2015. Att stiga in i Carl Eldhs ljusfyllda ateljé med hundratals vita skulpturer som samsas om utrymmet med skulptörverktyg, möbler och udda föremål, ger en overklig, nästan magisk känsla. Det är som att kliva in i en dröm där tiden har stannat. Matz spinner vidare på den känslan och har frågat sig vad som händer i museet om natten när skulpturerna är själva. Hon undrar särskilt vad de många anonyma, lite drömska kvinnorna i varierande kompositioner gör när ingen ser. Genom Matz subtila tillägg sysselsätts Eldhs modeller; ett stilla regn faller framför Sittande flicka, luftanden Ariel försöker fånga några försöker fånga några nattfjärilar, Eva tittar på en glittrande sten och Innocence betraktar en rad blåskimrande bläckflaskor.
Speglingar, förskjutningar och upprepningar är betydelsefulla i Ebba Matz verk. I Spegelbild ger glaslinsen i skulpturens händer ett oväntat perspektiv liksom spåkulan i Dagdröm. Även elementen spelar stor roll. Till museets ”Eldh” infogar Matz vatten, luft och jord. Med små, exakta förskjutningar gör konstnären dessa handfasta referenser undanglidande och svårgripbara. Hennes verk påminner om förnimmelser av en dröm eller minnesbilder från det omedvetna. De blixtrar till i en total tydlighet för att lämna gåtfulla spår efter sig. En del av gåtfullheten ligger i det vardagliga. Precis som när skulpturer på stan ibland kläs på gör Matz tillägg att det händer något med kvinnorna i Eldhs ateljé, de får liv och börjar röra på sig. Det är både poetiskt och lite komiskt; livligheten gör kvinnornas nakenhet lika oklädsam som lustfylld.
Fenomen av olika slag är också återkommande i Ebba Matz konstnärskap. I installationen Phosphène möts vi av tindrande stjärnor i regnbågens alla färger. Verket är inspirerat av det optiska fenomen där ögat ser stjärnliknande ljuspunkter utan att träffas av visuellt ljus. Fosfener framkallas enklast genom att handflatorna pressas mot slutna ögon. Redan i Mellan skymning och gryning, ett offentligt verk av Matz för Henry Dunkers plats i Helsingborg (1999), finner vi stjärnor. På torget har konstnären vänt på förutsättningarna och plockat ner stjärnhimmeln på marken. I Eldhs ateljé får besökaren en känsla av att sväva bland stjärnor, som i en dröm, med midnattsblå himmel under fötterna.
I samband med utställningen publiceras en katalog med en essä av Milou Allerholm, konstkritiker och lektor i konsthistoria vid Kungl. Konsthögskolan i Stockholm. Ett konstnärssamtal mellan Ebba Matz och Milou Allerholm äger rum i museet den 3 juni kl. 18

Katrine Helmersson - Amuletter mot Onda ögat
2014-05-01 - 2014-09-28
I Bellevueparken vid Roslagstull ligger Carl Eldhs Ateljémuseum som i en tidsficka. När byggnaden uppfördes 1919 som Carl Eldhs arbetsplats låg den originella träbyggnaden i stadens utkant. Nu är den införlivad i Stockholms expansion och har den växande Hagastaden inpå knutarna.
I takt med att staden omdanas har de flesta liknande miljöer försvunnit, men Eldhs ateljé står kvar och erbjuder en unik inblick i en skulptörs arbete i början av 1900-talet. Det är ett arv som förpliktigar. Museets ambition är inte bara att sprida kunskap om Carl Eldh, hans verk och tid utan även att bli ett centrum för skulptur där skulpturkonstens förutsättningar under olika tider kan belysas och diskuteras. Genom utställningar och programverksamhet utforskar och utvecklar vi detta ofta förbisedda konstnärliga område. Sedan 2007 erbjuder vi åtta olika skulpturvandringar i Stockholm. Förra året tog vi ytterligare ett steg genom att visa samtida skulptur i museet med en uppskattad utställning av Charlotte Gyllenhammar.
I år är vi väldigt glada över att kunna följa upp denna nya satsning med en utställning av Katrine Helmersson, vars konstnärskap hämtar näring från såväl samtidskonst som klassisk skulptur och västafrikansk bildkultur. I Carl Eldhs ateljé får Helmerssons mångbottnade konst en miljö att ta spjärn mot och i mötet uppstår nya perspektiv på såväl hennes som Eldhs verk.
Tematiskt utgår Katrine Helmerssons utställning, Amuletter mot Onda ögat från en av från en av världens äldsta och i högsta grad levande vidskepelser. Det onda ögat förknippas ofta med avund och illasinnade blickar. Men Helmersson intresserar sig inte bara för fenomenet som sådant utan uppmärksammar spelet mellan krafter och motkrafter genom olika tekniker och material. Här vävs bilder, skulpturer, amuletter och andra magiskt laddade föremål samman till en komplex enhet.
Utställningens huvudverk utgörs av en platsspecifik installation, där en stor mängd reliefer av ögon i olika storlekar stirrar på betraktaren från väggar och golv. Helmerssons installation lämnar ingen osedd, utan bemöter besökaren med blickar som är lika hotfulla som betryggande.
Från installationen vecklar utställningen ut sig i ateljémuseet. Med verk som Totem, ett assemblage med staplar av magiska ögon, och den svävande tygskulpturen Amour, le rouge et le noir et le noir vänder sig Katrine Helmersson mot andra aspekter av det magiska och det vänder sig Katrine Helmersson mot andra aspekter av det magiska och det rituella. Liksom i ett passionsdrama påminns vi om en av det onda ögats viktigaste ursprungskällor – den försmådda kärleken.
I samband med utställningen publiceras en katalog med en essä av Annika Öhrner, fil. dr. och lektor i konstvetenskap vid Södertörns högskola. Ett konstnärssamtal mellan Katrine Helmersson och Annika Öhrner äger rum i museet den 15 maj kl. 18.

Charlotte Gyllenhammar - Speglingar, vändningar, motsatser
2013-05-25 - 2013-10-27
Under sex långa år har Carl Eldhs Ateljémuseum varit stängt för bygget av Norra Länken. Men den 25 maj slår vi åter upp portarna till denna unika, för att inte säga magiska, konstnärsmiljö som ligger i ensamt majestät i Bellevueparken. Den originella träbyggnaden med två ateljérum och en rotunda uppfördes 1919 efter ritningar av Ragnar Östberg och är kulturminnesförklarad som en av den nordiska klassicismens pärlor.
Innanför det omgärdande staketet återfinns en prunkande trädgård, där det under öppettid går att njuta av en enkel kopp kaffe. Det kan vara vilsamt efter att ha besökt de magnifika lokalerna som i stort sett har stått orörda sedan Carl Eldh lämnade dem för nästan 60 år sedan. Här finner man över 500 av Eldhs verk, bl.a. många porträtt av den tidens stora celebriteter, inte minst av hans goda vänner August Strindberg och Gustaf Fröding. Samlingen ger en fascinerande inblick i en framgångsrik skulptörs arbetssituation under första delen av 1900-talet men vittnar också om livet under de många nödåren i Paris, gestaltat i verk som ”Modersorg” och ”Vid Nattasylen” (båda 1902).
Vi firar 50 år som museum, vilket gör Eldhs ateljé till ett av landets äldsta konstnärsmuseer. Mycket har hänt sedan 1963 då verksamheten startades av skulptörens dotter Brita, som också bodde i tillbyggnaden på museets baksida. Vi har etablerat oss som ett viktigt museum för skulpturkonst och erbjuder vid sidan av visningsverksamheten i museet även skulpturvandringar på stan, i skrivande stund åtta promenader med innehåll anpassat för olika målgrupper.
I samband med museets återinvigning och jubileum utökar vi verksamheten ytterligare genom att inviga ett rum för tillfälliga utställningar i den gamla bostadsdelen. Där kommer vi bl.a. att visa samtida skulptur som kan stå i dialog med Carl Eldhs verk.
Vi är mycket glada över att kunna presentera Charlotte Gyllenhammar som den första konstnären i denna nya satsning. Gyllenhammar utgår från att ateljén ursprungligen är en arbetsplats och fångar upp de processer som har pågått där. I det nya utställningsrummet skapar hon en installation med specialbyggda bord och föremål som hör samman med en skulptörs arbete, samtidigt som den svarta, uppochnedvända skulpturen ”Container, In Waiting, Reversed” (2013), intar en central plats i stora ateljén. Utställningen etablerar en dynamisk relation mellan vår tid och Carl Eldhs tid, men handlar också om formmässiga kontraster där konstnären tagit fasta på det som är mer osynligt och frånvarande i ateljémiljön.
På vernissagen den 23 maj kommer Charlotte Gyllenhammar även att utföra en performance i samarbete med konstnärerna Johan Strandahl och Magnus Dahl
I samband med utställningen publiceras en katalog med en essä av Håkan Nilsson, konstkritiker och professor i konst. Ett konstnärssamtal mellan Charlotte Gyllenhammar och Håkan Nilsson äger rum i museet den 5 juni kl. 18
